Released on www.Danishbits.org
Kun den, der ejer ungdommen, kan vinde fremtiden. /Adolf Hitler
Stands!
Hvad laver du deroppe?
Auschwitz Birkenau, nazisternes største koncentrationslejr, 1942-1945.
Over 1 million mennesker blev deporteret dertil.
De fleste døde i gaskamrene.
Otte måneder før befrielsen
Vil du være sammen med os?
Führeren siger, at vi er hurtige som greyhounds...
...seje som læder og hårde som Krupp-stål.
I er Tysklands fremtid. Det tusindårige rige afhænger af jer.
Jeg lover.
Altid at udføre min pligt i Hitlerjugend.
Af kærlighed og loyalitet...
...over for Führeren, flaget og fædrelandet.
Heil Hitler.
Vær ikke bange. Hitler er vores ven.
Uge efter uge ser jeg dig sidde her.
Det er din chance for at blive til noget. At blive en del af noget fantastisk.
Führeren tager sig af os.
Kom med til et enkelt møde. Der kommer nye drenge hver uge.
Her. Næste uge.
Hvis du ikke vil, kan du aflevere uniformen.
Du vil se flot ud i den.
Jeg kunne desværre ikke være med i dag.
Du behøver ikke undskylde.
Führerens arbejde er vigtigt. Du kan ikke slippe alt på grund af mine tegninger.
Arkitektur? Sikke en bedrift. Jeg er stolt af dig.
Og jeg er stolt af dig. Du giver mig inspiration.
Vi elsker alle Führeren, selv om jeg ikke er enig med ham i alt.
- Din mor fortalte om jobtilbuddene. - En fantastisk chance.
Få noget godt ud af det. Du er en meget begavet ung mand, Hans.
- Et enkelt valg. - Typisk, at ældre ser sådan på det.
Far, over 900.000 Hitlerjugend kom til mødet.
De skal ikke græde, men alle følelser... Iveren. Nogle kunne ikke beherske sig.
Vi er heldige og må gøre alt for at sikre det tusindårige rige.
- Jeg ville give mit liv for Führeren. - Jeg forstår alvoren...
...men der er en tid og et sted, og det her er ingen af dem.
Vi er her for at fejre din bedrift, Hans.
Lad os takke Führeren for hans venlighed, men vi må huske-
-hvad vi skal fejre som familie.
Jeg er meget stolt af dig, Hans. Godt klaret.
Og lad mig sige det.
Uden Führerens hjælp havde vi ikke haft råd til uddannelsen.
Så... vi ønsker dig det allerbedste for fremtiden, Hans.
- For Hans, arkitekten. - Arkitekten.
Heil Hitler.
- Kan du huske din mors hønsesuppe? - Jeg prøver på det nu.
En dag bliver vi evakueret herfra til et bedre sted.
- Med masser af mad og en varm ild. - Det håber jeg.
Stoler du på dem?
Vi kan begynde på et nyt liv og få børn.
Tillid? Jeg stoler ikke på nazisterne efter det, de har gjort mod os.
Men vi kan kun håbe.
Vi skal måske blive her altid. Hvorfor vente med at få børn?
Alt har sin tid, min ven.
At få børn nu føles ikke rigtigt.
Ville du gerne være vokset op her? Jeg ville ikke.
Vi er ikke ofre, Helena. Alt, vi ejer, er væk, men de kan ikke tage vores sjæle.
De kan ikke tage min ret til at lytte til Verdi eller mærke sommersolen.
Når vi vågner i mørket, hører skrigene, vagternes latter og hundenes gøen-
- ved jeg, at du er bange. Jeg mærker dine hjerteslag og ser dine tårer.
En morgen kommer de og henter os. Vi vil samles ved kirkegården-
- og bliver ført til det der sted bag disse mure.
Men jeg vil holde dig i hånden, Helena.
Og jeg vil beskytte dig.
Og med mit sidste åndedrag vil jeg elske dig.
Spis nu.
Nu kan du bygge et nyt hus til os.
Med en større have... og et legehus til Greta.
Jeg begynder med det samme.
Heil Hitler!
Ud!
I får snart jeres ting tilbage.
Vi fører jer til indkvarteringen nu. Der skal I hvile og spise.
Mænd og kvinder separate indkvarteringer.
Af sted.
Adlyd vores ordrer, så bliver I behandlet godt.
Følg med piccoloen. Han sørger for, at I får det godt.
Af sted!
Fart på! Af sted!
Gå nu.
Af sted!
Så det er altså den arkitekt, du fortalte om?
Han ligner en idiot. Kan han virkelig hjælpe os?
Han gør ingen gavn i tårnet. Det her er Hans, meget begavet. Vis ham det.
Det er rigtig godt. Imponerende.
Du har ret, Francis. Hans evner bliver spildt i kragereden.
Men måske lidt for gennemarbejdet for disse igler.
Men hellere for meget end for lidt.
Lad os drikke.
- Afslår du en drink fra mig? - Nej, hr. Jeg er...
Slap af. Jeg gør dig ikke noget, hvis du da ikke er jøde.
Du er vel ikke jøde?
Nej, hr.
Påskønner du din tjeneste i tårnet?
Påskønner? Jeg påskønner nationens muligheder...
...og Führerens visioner, men...
Jeg føler, at jeg måske kan bidrage med mere.
Jeg ville ansøge om at blive forflyttet til fronten.
Nej... Jeg har en vigtig opgave til dig. Meget vigtigt, direkte fra toppen.
Forbedring af saniteten.
- Skål. - Skål.
Se dem. De er ens alle sammen.
Samme øjne, næser, hovedform.
Nationens parasitter. Det er det, der adskiller os.
Jeg vænner mig aldrig til lugten.
Hvad ønsker De, jeg skal tegne?
Du hører, at der kommer nye hele tiden. Både dag og nat.
En facilitet, hvor vi kan arbejde i større skala.
Du skal bygge en katedral. Så enkelt er det.
En udslettelsesfabrik.
Kan du gøre det?
Ja, hr.
Du får alt, du skal bruge.
Et råd. Vælg tykke fabriksarbejdere...
De tynde...
...kan kun bruges til at lave te og være skydeskiver.
Du har fået et tillidshverv af dineover- ordnede, som har høje tanker om dig.
Skuf mig nu ikke.
Jeg har en liste over håndværkere, som kan hjælpe dig. Kom.
Hvem af jer parasitter stjal det her?
- Du ser skyldig ud. - Hr.
- Hvad laver du?! - Det er mit. Jeg må have tabt det.
Min mor lavede det til mig.
Hvad laver du egentlig her?
Der sker fejl. Udvælgelsesprocessen er svær, fordi I er så mange.
Jeg undskylder på vegne af mine kolleger.
Hvis I er sultne...
...så spis. Og hvis de stadig er her i morgen tidlig...
...så vil denne svinesti lugte endnu værre, end den gør i forvejen.
Tør det af.
Tak, mine herrer.
- Der er ingen tabere her. - Ikke det?
Jeg vandt i forgårs, og Hans dagen inden.
Jødesvinene er taberne.
I morgen spiller vi med deres diamanter.
Han sked dem ud. Han tog dem ud af sit eget lort.
Jeg tog dem, inden han slugte dem igen.
- Hvordan kan man spise sit eget lort? - Jeg håber, du har vasket hænder.
- Heil Hitler. - Heil Hitler!
Hans?
Så du har fået en ny ven?
Klaus?
Han kan blive meget vred.
Men I får det godt sammen. Han er på diæt nu. Kun 20 hver dag.
- 20 hvad? - Jøder.
Han dræbte flere i starten. Han må være blevet købt.
Men nu hvor han bygger sit nye gaskammer-
-kan han glemme sin diæt.
Man kan vist dræbe hundrede hver dag. Imponerende.
Forresten kommer de... Tror I, det er stort nok?
Lyset?
Meget fint. Imponerende.
- Tak, hr. Har De brug for mere hjælp? - Selvfølgelig.
Du skal stå for byggeriet, så alt bliver korrekt. Du skal bruge en arbejdsstyrke.
- Jaså. - Du har mange at vælge mellem.
Du skal bruge nummer og erhverv, men de er lumske.
Siger en bonde, at han er elektriker, og ikke gør sit arbejde, så dræb ham.
- Jeg vil udvælge dem omhyggeligt. - Giv dig god tid.
Dem, du vælger, bliver isoleret og dræbt efter færdiggørelsen.
Mænd og kvinder?
Hvorfor vil du have en kvinde?
Det er rent fagligt.
Hvis du skal bruge en, arbejder hun ikke sammen med mændene.
De formerer sig som kaniner.
Helena.
Så selv om jeg er SS, vil jeg behandle jer så respektfuldt og godt, jeg kan.
Jeg skal naturligvis adlyde mine overordnede og skabe et produkt til dem-
-uanset hvad I eller jeg... synes.
Sanitetsrummet. For at befri de indsatte for lus og sygdomme.
- Ja, Helena? - Jeg er syerske.
Hvad skal jeg her?
Jeg forstår ikke, hvorfor De har valgt mig.
Skal jeg sy noget?
Alle her har en kompetence. Nogle er udlærte blikkenslagere-
- byggearbejdere, elektrikere. Andre er her for at assistere.
Du er her for at assistere og kan hjælpe til med materiale og papirarbejde-
- mens jeg koncentrerer mig om byggeriet med Ruben, som er bygningsingeniør.
Var bygningsingeniør.
Det er svært at arbejde, når de chikanerer os. "Det bedste du kan."
Hvad er problemet?
De udyr! Hent noget vand.
Hvad sker der her? Dovenskab accepteres ikke.
Han er kommet til skade.
Jaså.
- Var han vigtig for dig? - Ja, han er en værdifuld ingeniør.
Men ikke længere.
Du. Udenfor.
Jeg håber ikke, du knytter dig til din arbejdsstyrke.
Har du glemt, hvad vi laver her?
Vi skal fjerne de dårlige, svage og handikappede.
Hvis du forråder os... vil jeg personligt sparke stolen væk.
- Er det forstået? - Javel, hr.
Dit valg af arbejdsgruppe bekymrer mig.
Du der. Kom herhen.
Skyd hende.
Skyd hende, ellers hænger jeg dig.
Skyd hende.
Godt. Se. Nu sørger du for at skaffe...
...en stærkere. En ny.
Solen er vist ved at bryde frem.
Hans. Hvad laver du herude? Vi har diamanter at vinde.
- Ingen tænder i aften. - Jeg ville lige have lidt luft.
Luft? Her lugter af jøde, min ven.
Kom med ind.
Hvad kigger du efter?
Ingenting.
- Fornemmer du nogensinde frygt? - Frygt?
Jeg ved ikke, om det er frygt, jeg føler...
Måske snarere at det bekymrer mig, hvad jeg føjer lige nu.
Jeg er tilfreds med mit liv.
Jeg er bange for, at det vil forandre sig. At det vil høre op.
Min kære dreng. Lige siden du var barn, har du altid-
- ledt efter lyset i mørket. Du tog altid hjemløse hunde med hjem-
- og fugle, der var faldet ud af deres rede.
Nogle mennesker er lykkelige... altid.
Mens andre altid søger efter mere.
Selvfølgelig opstår der problemer undervejs, men...
...vi er i sikre hænder.
Din fremtid bliver alt det, du har ønsket dig... og mere.
- Rigtig godt. Du er meget dygtig. - Tak.
Er det en bank?
- Nej. - Hvad er det så?
Et sted, hvor nazisterne skal bo en dag.
Et hvor de kan reflektere. Gå på pension.
Reflektere? Over alt det her?
Ja.
Et sted at forstå, hvorfor det her er sket.
Hvorfor du er herinde og ikke opfostrer en familie udenfor.
Jeg ville slås for mit land. Tjene Führeren i kamp mod fjenden.
Men min far... For at beskytte mig mod døden...
...overtalte han mig til at komme herind.
Til denne...
...rædsel.
Jeg havde ikke troet ikke, jeg ville tvivle på, hvorfor jeg bærer uniformen.
Tænker du ikke over, hvad du laver her?
Hvad jeg laver her?
Jeg er her, fordi jeg er jøde. Fordi jøderne styrer verden.
Vi stjal livet fra tyskerne. Deres penge og juveler.
Det må jo være sandt, ikke? Hvordan kan det her ellers være lovligt?
At dræbe alle jøder. Mænd, kvinder...
...og børn. Uskyldige bortset fra deres religion.
- Eller at de er anderledes. - At tænke anderledes er en ting.
Men at handle på en måde for at hindre, hvad mit land tror på, er forræderi.
Og det giver dødsstraf.
Forstå mig nu rigtigt.
Jeg tænker på dig, og din fremtid. Min fremtid.
Jeg ved ikke, om jeg kan gøre det på nogen anden måde.
- Det her er ikke let for mig. - Ikke let for dig?
Jeg har mistet alt.
Jeg ved ikke, om min mand Samuel er i live eller ej.
Jeg falder i søvn, fortvivlet. Og jeg vågner med samme følelse.
Kan du se den her? Jeg spiser af den, vasker mig med den-
- og bruger den som toilet. Det er mig, der er ked af det.
Men jeg forstår ikke, hvorfor det er så svært for dig.
Din far gjorde det rette. Han valgte at beskytte dig.
Men på et tidspunkt må du tage ansvaret for dine egne handlinger.
- Hvordan det? - Du får mad og vand.
Ingen retter et våben mod dig eller truer dig og din forstand.
- Du risikerer ikke at dø. - Ved du, hvad det her er?
Cyanid. Jeg var ved at tage det i går, så døden er nærmere, end du tror.
Jeg vil hellere have et våben rettet mod mig, end føle, hvad jeg føler nu.
I har alle vores ejendele. I har magten over vores liv. I har alt.
Vi har ingenting, og vi har ingen af den slags til at afslutte livet med.
I har ikke ret til det. Ikke ret til at afgøre, hvem der skal leve eller dø.
Vi må kæmpe videre for at overleve.
Og det må du også.
Hvorfor siger du sådan til en fra SS?
I må da ønske, at vi alle dør. At vi får en smertefuld død.
Det er forskellen på os.
Hvis jeg ønskede, at du led, ville jeg være ligesom dig.
Ligesom SS.
Det ville ikke glæde mig at ville fremmede noget ondt.
Jeg vil bare have ret til at leve mit liv. At se de grønne marker igen.
Indånde luft, som ikke indeholder tusinder af skrigende sjæle.
Du skal overleve det her for at huske de valg, du traf for resten af dit liv.
- Nej! - Undskyld, jeg ville ikke...
Jeg er også ked af det.
Jeg er ikke som de andre.
Jeg er bare en arkitekt, som vil tegne bygninger.
- Ikke sanitetsrum. - Sanitensrum?
Vil du have, at jeg skal tro på det? Så må du selv tro på det.
Gaskamre, torturkamre og skydeskiver.
Folk ved, hvad der bliver bygget her.
Hvis Tyskland mangler soldater så meget, hvad laver du så her?
Ja, jeg har et valg. Men jeg vil tjene mit land.
Jeg kan ikke andet. Jeg har aldrig kendt til andet.
Jeg ved ikke, hvad der er rigtigt længere.
Jeg går ind i sanitetsrummet en dag. Er det rigtigt?
- Du er, som om du tænker på mig. - Det gør jeg.
Hvor mange jøder har du dræbt? Sig det ærligt.
Hvor mange?
Jeg har dræbt. Jeg er soldat og adlyder ordrer.
Ellers bliver jeg selv dræbt.
Men tro ikke, at jeg er ligeglad.
- Bevis det for mig. - Bevis hvad?
At du tænker på andre. Red nogen. Om ikke fra SS, så fra smerten.
- Kom med mig. - Helena, vent! Gør ikke noget dumt.
- En. Red bare en. - Se ham. Han er ikke til at redde.
- Han kunne lige så godt være død. - Ville du hellere være død?
Eller efterladt til at dø sådan der? Det er et menneske, ligesom dig.
Dit fædreland. Ser du, hvordan folk lider?
Det gær vi. Vi ser det hver dag. Og vi bliver tvunget til at hjælpe til.
- Hver eneste dag. - Intet af det her er mit valg.
Gå tilbage til dit arbejde.
Se her.
Hør... En af dem kom hen til mig forleden og sagde:
"Hvorfor os? Hvorfor gør I sådan her mod os? I udsulter og torterer".
Hvad svarede du?
Ingenting. Jeg skød ham i hovedet.
Hvor mange guldtænder har du?
- Ingen. - Jeg har heller ingen.
De stjal fra tyskerne, og vi tager bare det tilbage, som tilhører os.
Enkel matematik.
Kun den naturlige udvælgelse.
Forsigtig. De bider måske.
- Hvor er manden? - Den hængende jøde?
Ja.
Jeg reddede ham fra at lide. Men jeg kunne ikke redde ham.
Reddede? Ikke ligefrem det ord, jeg ville bruge, men han er fri nu.
Tak.
Jeg ville ønske, jeg kunne redde nogen, der så kunne leve.
Men det er umuligt, og det ved du.
I gaskamrene og krematoriet er der over hundrede jøder.
Sonderkommandoen skal kun bruge fire SS-soldater til henrettelserne.
Jeg ville blive overmandet af dem, jeg ville forsøge at redde.
Det lyder, som om sonderkommando-jøderne vil hjælpe SS.
De tvinges til at dræbe deres folk. Til at slæbe, brænde og begrave.
Nogle gange må de gøre det med deres egne familiemedlemmer.
Bare for at overleve... i håb om at blive skånet eller reddet.
Det er noget skidt.
Hvis du ikke kan redde, så kan du måske beskytte.
Tro det eller ej, men det er det, jeg forsøger at gøre.
Jeg fandt dig på listen for at lade dig arbejde her.
Fordi?
Fordi jeg mærkede noget i min sjæl, da jeg så dig.
Noget, som hæmmede min aggression. Den aggression, mit land ønsker-
-og har trænet mig til som SS-soldat.
Min træning skulle bortfiltrere den slags følelser.
Noget i mig sagde, at det her er helt forkert.
Jeg har skændtes med min far i flere år og holdt med Hitler.
Min far er et godt menneske, men han er stadig Führerens tjener.
Jeg så en godhed i dine øjne, som jeg ikke har set hos andre SS-soldater.
For seks måneder siden var jeg i ghettoen-
-og blev fjernet fra mit lykkelige liv-
- som en fri jøde. Og så blev vi låst inde bag ghettoens mure.
Vi overlevede evakueringen, men fattigdommen...
Min mands familie tog sig af mig og gav mig kærlighed hver dag.
Forholdene var forfærdelige.
- Vores første barn... - Jeg vidste ikke, at du havde børn.
- Det har jeg ikke. - Men...
Det er umuligt. Var det en SS?
Da jeg kom hertil, var det knap nok synligt. Ikke engang når jeg var nøgen.
Jeg har skjult det lige siden.
Men min mave bliver større. Ingen ved det.
Og nu fortæller jeg det til en SS.
Men jeg kan ikke skjule det meget længere uden hjælp.
Vil du hjælpe mig? Vil du hjælpe os?
Jeg har nogle måneder til at blive færdig, men så vil du have født.
Vi må give dette liv en chance. Vi er nødt til at forsøge.
Til den tid er krigen måske slut.
- Hvordan går det? - Heil Hitler!
- Det skal gå hurtigere. - Hr., jeg... Jeg skal bruge flere folk.
- Nogle, der ikke har været her ret længe. - Det har jeg allerede sagt.
Du vil altså have stærkere mænd?
- Må jeg se listen over fangerne? - Du må tage så mange, du vil.
Hvem du vil.
Men ikke flere kvinder.
Kom herhen. Kom her!
Vi har brug for hende her. Hun underholder jødesvinene.
Det er en kendt taktik.
Hun kan ikke være her alene med mændene.
De vil formere sig.
Hun kan blive her, men under dit opsyn.
Ikke noget med at bolle, forstået?
Jeg ved, hvordan I er.
En efter en.
Skadedyr.
Stinkende skadedyr.
Det sidste, vi har brug for, er flere rotter.
Udmærket.
Du gjorde det meget naturligt.
Jeg tror, at han troede på dig. Jeg tror, at jeg troede på dig.
Hvad er din mands fulde navn?
3 måneder senere Det her må være-
-et stolt øjeblik for dig.
Brusebade uden rent vand og barakker uden frisk luft.
- Hvorfor tog du mig med hertil? - Vi har talt om det her.
- Det her er mit folk. - Jeg har en besøgende til dig.
Min Helena...
Hvordan skjulte du det? Hvis de ser det, dræber de dig.
Hans siger, at han tager sig af dig.
Der er ikke meget tid. Der er noget, du skal vide.
- Hvad er det? - Blok 14B.
Det er koden til gaskammeret i morgen. Det er allerede registreret.
Jeg kan forsøge at sige, at her er brug for ham, men det kan skabe mistanke.
Du må ikke dø.
Blok 14B er til de mænd, der nægter at blive sonderkommando.
- Hvorfor nægtede du? - Jeg vil ikke dræbe mit eget folk.
- Han var heldig. - Heldig, fordi han er i dette helvede?
Normalt var han blevet hængt eller skudt. Der var for mange, der nægtede.
De dræbte syv af dem, men mente, at gaskammeret var mest effektivt.
Det er ikke sandt... Du må ikke...
Du må ikke...
Jeg elsker dig.
Jeg tager mig af dem begge.
Du skal tilbage til din barak, inden de andre ser, at du er borte.
I får nogle minutter, men skynd jer.
Jeg har elsket dig, lige siden jeg så dig.
Samuel, du er både min sjæl og mit hjerte.
Til mit sidste åndedrag, Helena. Til mit sidste åndedrag.
Tak.
Fast på! Ud!
Hvad tror De, de tænker?
Af sted!
Det er tæt på nu. Kald på mig, når vandet går. Det hele skal nok gå.
Jeg tager rene håndklæder og vand med.
Hvordan skal jeg give barnet mad?
Du må amme.
Jeg tager rødbedesaft med. Vi må holde dig stærk.
Barnet fødes ind i denne verden kæmpende.
Hvil dig nu.
Så det er i fuld gang om ti dage?
Du har gjort det så godt, at de burde blive de første, der prøver det.
- Det ser de sikkert gerne. - Rejs dig!
- Hvad griner du af? - Jeg slog hende. Fej, jøde!
Udmærket.
Führeren bliver stolt af dig.
Undskyld.
Rolig.
Okay...
Læg dig ned.
Jeg kommer om lidt. Vær så stille som muligt, så henter jeg hjælp.
Skynd dig.
Hør her...
Vær stille, Helena.
- Du har fået en smuk dreng. - Samuel.
Din far havde elsket dig højere, end du kan forestille dig.
Jeg skal gå nu. Am barnet. Du vil vide hvornår.
- Kan du blive her? - Jeg er nødt til at gå.
Hold ham så stille som muligt.
Hvad er det her?
Far, jeg kan ikke dræbe dem uden anger.
Jeg forstår, min søn...
Men det her?
Barnet skal holdes varmt.
Her.
- Tak, far. - Jeg ønskede ikke det her for dig.
- Hvad laver jeg her? - Du har talent som arkitekt, ikke morder.
Intet kunne få dig på andre tanker. Hitlerjugend var dit liv.
Jeg kunne ikke bare sende dig til fronten, som en brik i et parti skak.
Men du var helt besat. Intet andet betød noget.
- Jeg ønskede ikke det her for dig. - Det er min pligt at tjene Hitler...
- ...og nationen. - Men du har meget mere at give.
Du er arkitekt. En meget begavet ung mand.
Efter krigen gælder det min karriere, men nu er der brug for mig som SS.
- Det må du kunne se. - Det eneste, jeg ser, er vrede...
...og manipulation af mennesker.
En mand der lever af frygt, uvidenhed og had.
- Men du har også bragt dig selv i fare. - Men jeg vil ikke bringe dig i fare.
Hør her. Jeg kan skaffe en stilling til dig på samme sted, som jeg har.
- Vi kunne stadig tjene fædrelandet. - Jeg vil arbejde sammen med dig, far.
Jeg ordner det, men det er nok klogest at holde vores relation hemmelig.
Det faktum at du er min søn, kan skabe problemer for os begge-
- og gøre det svært for mig at beskytte dig.
- Jeg har ikke brug for beskyttelse, far. - Nej, det ved jeg.
Giv dig god tid. Fisken bliver træt.
Nogle gange må man være tålmodig og vente på det, man vil have.
- Du skal vente lidt længere. - Jeg forsøger igen, far.
Vi må øge tempoet. Vi starter det nye krematorium og gaskammeret.
Der må ikke være nogen beviser tilbage. Hans får privilegiet at se...
- ...resultatet af sit fine arbejde. - Vi kan gasse hundrede i timen...
...efter at ligene er blevet fjernet. Vi kan fjerne alle beviser på seks uger.
Vognene er fulde i dag. Vi skal af med så mange som muligt.
Ellers har alt det her...
...været forgæves.
Vi har ikke seks uger.
- Stands! - Det er mig, din store idiot!
- Hr. kommandant. - Hvor har du været, Hans?
- Nogle kontroller i gaskammeret. - En specialleverance til dig.
- Hr. kommandant? - Du har fået privilegiet...
...at tage dig af gassen. Vi skal rense ud i lejren i en fart.
Det er noget, jeg gør, når jeg passerer jøderne for sjovs skyld.
Lille gris? Lille gris? Må jeg komme ind?
Det er en spøg.
Tab dem ikke. Vi har brug for hvert eneste korn.
Hvad er det?
Det er Frantz! Luk op.
Russerne nærmer sig, og Klaus har beordret flere marcher.
Hvad er det der?
Cyklon B.
Gas?
- Ja. - Så er det nu?
Hans, hvad sker der med min søn?
- Vi kan gemme ham. - Hvor længe?
Hvor længe, før han bliver slæbt væk, druknet og ædt af hundene?
Vi kan beskytte jer begge, så I kan være sammen. Det kan vi arrangere.
Dette rene lys i mørket.
Hvorfor har du gassen? Hvorfor?
Og kan du ikke gøre noget som hans far?
Jeg kan ikke gøre noget.
Russerne er på vej. Hitlers krav bliver stadig mere lunefuld.
Helena, de vil dræbe alle. Fanger og alle, der står i vejen for dem.
- Hvorfor har du gassen? - Han kan ikke gøre noget, Helena.
- Hvorfor? - Jeg skal udføre henrettelserne.
Undskyld...
Du forsøgte at hjælpe mig... og det er jeg taknemmelig for.
Jeg tager ind i mørket med min søn.
Han fik sit liv gennem mig, og han forlade livet med mig.
Jeg må bede dig om noget.
- Hvad er det? - Cyanid.
Giv mig cyaniden.
Det er ikke til mig, men til dig.
Du skal gå, men glem ikke. Disse mure og denne skræk.
De valg, du traf.
Det var vores skæbne.
Vi gjorde, hvad vi kunne.
Din far ville have elsket dig mere, end du kan forestille dig.
Befrielsesdagen 27. januar 1945
- Den dag, vi frygtede. - Dette vanvid kunne ikke fortsætte.
Der er kun én ting, jeg er ked af.
At vi ikke afsluttede opgaven.
- Du bliver hængt. - Ja, det bliver vi.
Hvad laver du?
Nogle gange må man være tålmodig...
...og vente på det, man vil have.
Øjne, næse, hovedform.
Nationens parasitter!
Jeg vil have ret til at leve mit liv. At se de grønne marker igen...
Din far ville have elsket dig mere, end du kan forestille dig.
Jeg spiser af den, vasker mig i den og bruger den som toilet!
Jeg er ked af det, men jeg forstår ikke, hvorfor det er svært for dig.
Det bekymrer mig, hvad jeg føler nu.
Jeg er tilfreds med mit liv.
Jeg er bange for, at det forandrer sig. At det hører op.
Sanitetsrummet. For at befri fangerne for lus og sygdomme.
Det er rigtig godt. Du er meget begavet.
Du skal overleve det her for at huske de valg, du traf, i resten af dit liv.
Sanitetsrum? Hvis jeg skal tro på det, må du også selv gøre det.
Gaskamre, torturkamre, skydeskiver...
Vi ved begge to, hvad der bliver bygget her...
Hvorfor?
Jeg skal stå for henrettelserne.
Det er til dig.
Du skal leve og aldrig glemme disse mure.
Denne skræk.
Dine valg.
Skyd hende.
Skyd hende, ellers bliver du hængt.
Skyd hende.
Du er arkitekt, ikke en morder. Intet kunne få dig på andre tanker.
Hitlerjugend var dit liv.
Er det en bank?
- Nej. - Hvad er det så?
Et sted, hvor nazisterne skal bo en dag.
Et sted, hvor man kan reflektere.
- Og gå på pension. - Reflektere? Det her?
Ja.
Et sted, hvor man forstår, hvorfor det her sker.
De, der ikke husker fortiden, er dømt til at gentage den. /George Santanya
Tekster: Torben Christensen Ordiovision